Detta har hänt...
Talbot har redan avslöjat platsen för kammaren.
Ja, och vi väntar på Strycker att visa oss hur man sätter ihop det.
Min far höll allt separat.
Det finns ingen journal
som förklarar hur kammaren fungerar.
Vi kanske får slut på tid.
Min mor ville gå samman med S.H.I.E.L.D.
och med Daisy Johnson.
Gravitonium är menad för dig.
-Vi måste hitta... -Phillip J. Coulson.
Okej, låt oss börja leta efter landmärken som matchar.
Det kommer inte bli lätt.
Men det är kanske där han är.
Daisy tar en chansning för att hitta var Hale håller Coulson,
men vi har något konkret
som kan ta oss ett steg före henne.
Hale är kanske ute efter ett vapen som drivs av Gravitonium,
antagligen på en plats som Malick gav till S.H.I.E.L.D.
Vi har koordinaterna till tre platser,
så vi börjar med den närmsta
och hoppas att vi inte får sällskap när vi kommer dit.
Creel har tagit ut Talbot och Coulson.
-Utrusta er och stoppa dem. -Då kör vi.
Vi är på jorden, eller hur?
Känns bra att vara hemma.
Jag trodde bara inte att det skulle vara under dessa omständigheterna.
-Packade du sprängmedlen? -Det gjorde jag.
-Och extra ammunition? -Självklart.
Jag vill bara att det här funkar.
Efter allt som vi har gjort för att komma hit.
Du gjorde ett val. Titta inte tillbaka.
Vad är chanserna att i hittar vapnet här?
Gideon Malick gav en antydan att det här stället var
en viktig forskningsanläggning för HYDRA. Det här är vår bästa chans, än så länge.
Autopiloten landar Quinjet någonstans i närheten,
håll det dolt tills vi kommer tillbaka.
-Redo när du är. -Så redo.
Jag tänkte att vi kunde komma tillbaka till England
på vår smekmånad, om vi någonsin får en.
Låter perfekt!
Gör mig inte till det tredje hjulet.
Inga problem med remmarna den här gången.
Vi har åkt långt!
Jag måste vila.
Nej. Någon kan ha följt efter oss.
Vi kan inte stanna nu. Kom igen.
-Kom igen. -Varför bryr du dig?
Du lämnade mig ensam i månader, Phil.
Du klarar dig säkert i några minuter.
Bråka inte med honom. Han är allt du har.
För vad det är värt, så är jag ledsen att vi inte hittade dig tidigare.
Kom igen nu.
Försöker bara orka, Phil. Vart var ni?
Vi var i framtiden.
Var ni i framtiden?
Lever ni i någon sorts femte dimensions freak show?
Jag skulle säga att det är en ganska bra beskrivning
-av vårt dagliga liv. -Ja, men inte för mitt.
Om vi klarar oss ur det här, är jag... Jag är färdig!
-Jag är för uppspelt. -Hallå.
Tänker du låta någon som Hale sänka dig?
Hon knäckte mig, Phil.
Jag svek luftvapnet, mitt land...
Och jag svek min familj.
Jag kommer aldrig kunna se Carla i ögonen igen.
Jag lovar dig, ingen kommer att se det så.
Jaså? Men jag gör det.
Det är dessutom en oviktig poäng om vi fryser ihjäl här ute.
Det är därför vi måste fortsätta.
Vi kommer aldrig hitta dem.
Vi har cirkulerat Trident Range i timmar,
och det finns inga tecken på Coulson och vem han nu är med.
Det var en överraskning,
med tanke på att vi följer en så detaljerad karta.
Robin har haft rätt om allt annat.
Ja, men tänk om det här inte händer på en månad till eller så...
Eller ett år? Hade det dödat henne att göra en kalender?
Varför går du inte och frågar?
Jag trodde att jag lämnade allt det där med profetior
-i framtiden. -Deke, du hjälper inte till.
Kanske vi borde ändra taktik.
Vad hade du tänkt dig?
Molntäcket är för tjockt för att se igenom ändå.
Vi borde landa, kamma området till fots, låta Coulson hitta oss.
Hales gömställe kan finna i närheten. Vi skulle vara utsatta.
Ge honom en chans.
Om du tror att det är rätt väg.
Davis, hitta någonstans att landa henne.
Okej. Var hade du tänkt dig?
Vartsomhelst.
Vi borde leta efter skydd.
Kanske starta en eld. Var du någonsin en scout?
Brigadgeneraler har högre rang än scouter, så...
Spring.
Nej, kom igen. Vi måste fortsätta röra på oss.
Du har fått tillbaka dina krafter.
Det är en lång historia. May, få dem tillbaka till Zephyr.
-Jag tar hand om henne. -Inte en chans.
Det är ett räddningsuppdrag. Se på dem.
-Hur hittade du oss? -Robin.
Det är lite fusk, tycker du inte det?
-Rör på dig. -Och Deke,
håll ett öga på dem. Det är en order.
Den legendariska Quake.
Vet du, du är mycket finare i verkligheten.
Och elakare, så jag skulle stanna där du är.
Vet du vad som är roligt. Jag har en poster av dig på min vägg.
Du är som en hjälte
varje flicka vill vara när de växer upp.
Verkar som att du tog en felvändning någonstans på vägen.
Nej.
Jag är bara skapt annorlunda. Jag vill inte vara som er.
Jag vill besegra er.
Du kan ju försöka.
Jag tror inte att hon reser sig från det där.
Vad gör du här fortfarande?
Jag trodde för en sekund att hon skulle besegra dig, men...
Deke!
Vi måste härifrån. Vi drar.
Jag behöver upphämtning härifrån.
Få upp planet i luften.
Vi har dig.
Jag kan inte stoppa blödningen. Ta det hemostatiska granulatet.
-Det är okej. Sax. -Kom igen.
Hoppas den här har instruktioner.
-Håll honom stilla. -Det där är inget bra tecken.
-Det fungerar. -Det är bara en temporär lösning.
Han kommer att behöva riktig vård.
Ring Simmons. Ge henne en förvarning.
Ingen svarar.
Klarar han sig tills vi är framme vid Lighthouse?
Få oss bara dit så fort du kan.
Det var på tiden. Koden är 6-2-8-8-2.
Vad i helvete? Är Fitz ond igen?
Yo-Yo och Simmons bröt ut honom.
Vad... Varför? Var åkte dem?
Ser ut som att det finns en väg in dit.
VARNING
Radioaktivitetsförgiftning skulle vara ett hemskt sätt
att ta reda på om vi fortfarande kan dö.
-Borde vi vända om? -Nej.
Primula vulgaris... Jordviva. Jag brukade plocka dem när jag var liten.
Det är en tålig växt,
men de skulle aldrig överleva i radioaktiv jord.
Du hittar mer radioaktivitet hos tandläkaren.
Talbot satt antagligen bara upp skyltarna för att hålla besökare borta.
De skrämmer inte bort HYDRA.
Låt mig.
Verkar inte som att få sin arm avhuggen är så farligt.
Klart att det är dåligt.
Det är jätte dåligt att få sin arm avhuggen,
-men kanske det finns ljusglimtar... -Hur mycket jag än njuter av
en dag på landsbygden, har vi ett jobb att göra.
Efter dig, min bättre hälft.
Här, ta de här.
Vi landar snart.
Det var vårdslöst där borta, Deke.
Är du så här snäll mot alla som tar en kula för dig?
-På grund av dig fick vi gå till reträtt. -Jag är ledsen.
Nästa gång ska jag försöka hålla allt mitt blod inne i min kropp.
Jag kunde ha tagit Hales dotter.
-Vi kunde ha fångat henne. -Ja, hon var nere,
och jag försökte ta hennes vapen,
som vilken annan agent som helst skulle gjort.
-Du är inte en agent! -Verkligen?
Då kanske du skulle sluta upp med att beordra mig som en då.
För den där ledarrollen passar dig inte.
Vad spelar det för roll om du ändå inte lyssnar? Jag kan inte slåss
och skydda dig på samma gång.
Du är den värsta jag vet.
-Jag försökte ge dig förstärkning... -Jag behövde inte förstärkning!
...trots att du hotat att döda mig ett dussintal gånger...
Här. Ta lite vatten.
Deke. Deke...
Vi behöver hjälp här! Nu!
Mack, var har du varit? Hämta Simmons. Vi behöver henne.
Hon är inte här. Hon och Yo-Yo låste in mig i Fitz cell
-och sprang iväg till, vem vet var. -Fitz cell?
Måste vara den långa historien du nämnde.
Ja. Jag lämnade dig med kommando. Vad i helvete hände?
De tror att de är odödliga.
Försök du att argumentera mot någon som är helt irrationell.
Vi avgör vem som är rationell senare.
-Vad ska vi göra för Deke? -Han hostar blod.
Om Simmons har deserterat, måste vi ta honom till ett sjukhus.
Vi har inte tid med det. Piper, du tränade väl
till att vara fältsjukvårdare i attackgruppen.
-Vad har vi här då? -Han är i chock.
Om han inte får blod snart...
Vi har inget val. Får behandla honom här.
Jag har noll erfarenhet i fält. Det finns ingen chans.
-Jag är ingen kirurg. -Bara prata mig igenom det.
Jag är inte rädd för blod och jag har stadiga händer.
-Du borde lägga is på det. -Det är inte nödvändigt.
-Jag behöver ditt bästa. -När är jag inte det?
Jag kunde ha besegrat Daisy Johnson idag
om du inte hade tvingat henne att fly.
Det är en för stor risk. Hon har ett orättvist övertag.
När vi väl är färdiga med vårt mål, kommer du få ta henne
utan ansträngning.
Så jobba på snabbare då.
Inte för än Creel berättar mer för oss om Gravionium.
In med dig.
Menar du allvar?
Du bröt mot mina order, mördade nästan Creel.
-Vi behöver honom för det här. -För vad?
Han är farlig. Han är utom din kontroll.
Ja, precis som du.
Det är därför jag sätter er båda i era burar.
Måste jag tvinga dig?
Kraft omdirigeras till ett område på andra våningen,
men enligt ritningen finns inget där.
Onda personer brukar sällan markera sin onda grotta på ritningar.
Vi får försöka hitta det när vi väl är inne.
-Vi kanske behöver improvisera den biten. -Vi improviserar alla bitarna.
Någon aning om vad vapnet där inne är?
-Vi spränger det hursomhelst. -Vänta lite.
Jag får in en krypterad radiosignal.
-Varifrån? -Härifrån. Rör er.
In.
Anton Ivanov sköter säkerheten.
Betyder att vi är på rätt plats.
Och att vi förlorat vårt övertag.
En man som inte kan dö alltså.
Nästan helt rent.
Okej. Vad gör vi efter det här?
Jag tror att han har hemothorax... Blödning i lungsäcken.
Vi måste stoppa blödningen och tömma den.
Okej.
Du måste skära in i såret så vi kan se vad vi gör.
-Ingen bedövning? -Han är redan medvetslös
och jag har inte läst det kapitlet än,
så vi luskar ut det medan vi håller på.
Så den här ungen är från framtiden?
Ja. Och i den framtiden är jorden borta
och de sista av människorna har förslavats av utomjordiska överherrar.
Utomjordingar... Över...
Jag borde ha stannat i min cell.
Menar du att vi blev besegrade
-av små gröna män. -De var stora och blå.
Men de hade inte sönder jorden.
De sa att det var Daisy.
Och du skickar fortfarande henne på uppdrag?
Jag behöver henne på uppdragen. Jag har en gammal skada som bråkar.
-Inte säker på hur mycket tid jag har. -Men för bövelen.
Har du någonsin bra nyheter?
Det finns en omänniska som har sett en bättre framtid.
Vi jobbar mot den.
Något annat du kan göra för honom?
Vi är här om de behöver hjälp.
Kan jag parat med dig en sekund?
Vi måste prata om Fitz-Simmons och Yo-Yo.
Om de verkligen tror att de inte kan dö...
Det här är inte en konversation vi kommer att ha just nu.
Vad ska vi då ha för konversation nu då?
Den då du förklarar alla dumma beslut
-du har tagit den sista tiden. -Det var ganska specifikt.
Att ge dig själv till Hale var ett misstag.
Hon var på väg att skjuta ner Zephyr.
-Vad ville du att jag skulle göra? -Jag vet inte.
Förhala henne länge nog för mig att ta mig till cockpiten.
Du kunde vänta medan jag störtdök, kanske.
-Slagit ut Creel... -Har du en poäng?
Min poäng är att du inte ens försökte!
Du la dig bara utan strid.
Jag gjorde vad jag trodde var bäst och fick resultat.
Vi räddade Talbot och fick lära oss om Hales agenda.
Ja, och förlorade nästan Dale i processen.
Du borde ha lyssnat på Daisy.
Kanske Daisy inte borde ha varit
i den positionen överhuvudtaget.
-Tycker du inte att hon borde leda? -Jag sa inte det.
Men hon behöver tid. Hon ifrågasätter sig själv.
-Jag ifrågasätter mig själv varje dag. -Låt mig få prata.
Allt Daisy kunde tänka på var att få tillbaka dig.
Hon är inte redo för ditt jobb, Phil.
Det måste hon. Min tid börjar rinna ut.
För att du är oansvarig.
Du sa att du inte hade planer på att dö, men det verkar inte som det.
Så det här handlar inte så mycket om min idioti
-som om att jag kan dö. -Det ena verkar ju leda till det andra.
Förstår du att det här inte är lätt för mig, men jag har accepterat det.
Och det är problemet.
Kanske jag är vårdslös. Men om det här är slutet,
är det lika bra att göra nåt dom betyder något.
Nej. Du får inte ta det beslutet själv.
Det beslutet ska tas med människorna som älskar dig.
-May... -Och det är jag.
Jag älskar dig.
Jag tänkte väl att det skulle få tyst på dig.
Du borde inte vara här.
Jag ville att du skulle veta det innan hon.
Allt är här. Är du redo?
-Hon kommer inte tillåta det. -Varför?
Fler test. Creel förrådde oss,
men hon lyssnar fortfarande på vartenda ord han säger.
Du sa att det här var vårt.
Du behöver inte följa hennes order längre.
Hon låste in mig här. Jag har inget val.
Självklart har du det.
Du kunde slita sönder henne om du ville.
Varför gör du inte det?
Jag vet inte.
Mekanikerna skickar fortfarande signaler fram och tillbaka.
-Vi borde följa det. -Och smyga förbi dem?
-Ja, kalla det plan A. -Plan A verkar ambitiös.
Det är därför vi har en plan B.
Ja, general, vi har hittat kammaren.
Vi ser över det just nu.
Vi kommer till er så fort Strucker är färdig med planerna.
Säkra området tills dess.
Det kommer inte vara nåt problem, så länge du håller ditt löfte.
Du kommer att få din chans med kammaren.
Ännu ett steg mot att bli den överlägsne mannen.
Jag hoppas det är så kraftfullt som du säger.
Det gör jag också.
Vad var det?
Inget jag inte kan hantera.
Vad vaktade de där mekanikerna?
Det här är inte anslutet till någon vattenledning.
-Bara förstör alltihop. -Borde ha tagit med mer sprängämnen.
Kommer inte ta lång tid för dem att förstå
att vi glidit igenom deras försvar...
Vi kan skära ut hjärtat så fort vi tagit reda på vad den här saken gör
och mot vem.
Mr Ivanov... Tror du att han går att lita på?
För tillfället är hans intressen sammankopplade med mina.
Han vill vara den första in i kammaren.
Jag vill se vad det gör med mänsklig vävnad.
Vill du att jag följer med dig?
Nej, jag vill att du håller dig fokuserad på vår reservplan.
Du vet vilket meddelande som måste skickas.
Självklart, general.
Ruby?
Du trodde inte att jag fortfarande var här.
Jag antar att Strucker öppnade dörren.
Jag är överraskad att du inte är med honom just nu.
Var skulle vi gå?
Det spelar ingen roll om det är ett lås på dörren eller inte.
Jag flyr aldrig från dig.
-Jag höll dig säker. -Du har hållit mig foglig.
Och jag har låtit dig kontrollera mig. Och jag vet inte varför.
Ruby, jag har stora planer för dig.
Likt Whitehall hade stora planer för dig?
Du har alltid sagt att du ville ha ett val,
men du har aldrig gett mig ett.
Jag vet att jag har krävt mycket av dig i det sista,
-men jag... -Nej, mamma, du har krävt det omöjliga
och jag har försökt att vara allt som du har velat att jag ska vara.
-Jag har försökt att sudda bort svaghet. -Jag vet.
Jag har försökt vara dig!
Jag har klarat varje test,
och jag har lärt mig varje läxa och ändå är jag inte nog!
-Det har jag aldrig sagt. -Jag är besviken.
Du har sagt det, mamma.
Och efter allt du har gjort med mig,
har jag fortsatt försöka, för allt jag någonsin velat
-är att behaga dig. -Ruby...
-Du är men enda svaghet, mamma. -Ruby...
Och jag är din.
-Ruby, sluta. -Jag ska göra dig stolt.
Gör det redo för transport.
-Hur gick det? -Vi är färdiga och klara.
Daisy...
Hallå! General. Det är okej.
Förlåt. Du skrämde mig.
Det är illa nog att jag ser ut som en flaskborste.
Ja, du kan väl inte ens titta på mig
utan att minnas vad som hände.
Inte alltid i förarsätet.
Jag vet att du inte försökte döda mig.
Jag vet att det var ett skin-jobb.
Men ändå, jag... Jag är verkligen ledsen.
Jag borde be om ursäkt till dig.
Du följde med på ett räddningsuppdrag för att rädda mig.
Jag dig fel. Nej, det är för hög risk.
Du borde aldrig ha tagit hit mig.
Det... Det är okej, general.
Jag tog med mig ett set ombyteskläder.
-Är det nåt annat du behöver? -Tack.
Jag vill prata med min fru.
Bara säga att jag är i säkerhet.
Jag är ledsen. Hale letar fortfarande efter oss.
Vi kan inte ha kontakt med världen utanför.
-Vi måste hålla oss dolda. -Jag sa katt... Katt!
Jag skrämde George, och... Jag måste prata med min son.
Jag vill att han ska veta att jag inte har glömt honom.
Jag är säker på att han vet hur mycket du älskar honom.
Jag övergav honom, Agent Johnson!
Man får inte en andra chans att fixa ett misstag som det.
Kanske jag kan få ut ett meddelande till dem genom säkra kanaler.
Det är allt jag ber om.
Men det är inte därför du är här, eller hur?
Vi försöker lista ut vårt nästa drag.
Jag vill att du berättar vad du kan
om platsen där Hale höll dig och...
Du måste berätta allt du avslöjade om oss för henne.
Det här kan ta ett tag.
Det tog inte så lång tid.
Maskinen fungerar inte utan den här komponenten.
Och vad gör maskinen exakt?
Det är en adaptiv partikel processor.
Den skannar element på en atomnivå
och sen konverterar den här komponenten det
och sammansmälter det med mottagarens DNA.
Vi tror att det är samma teknologi som gav Carl Creed sina krafter,
bara att hans förmågor är temporära och kräver beröring.
Ja, men maskinen har uppgraderats,
-så om Hale skulle använda Gravitonium... -Ja, ja, jag förstår.
Ingen manick, ingen apokalyps.
Men det finns alltid en chans att vi försökt det här förr.
Mer än en chans.
Tidigare vi kom antagligen hit, tog samma beslut...
Misslyckades ändå att förändra tidslinjen.
Du talade med ditt äldre själv i framtiden.
Gav hon dig några ledtrådar,
något specifikt sätt att stoppa allt det här från att hända?
Vi hade inte mycket tid.
Jag har inte sagt detta till någon, inte ens Mack.
Jag ville inte lägga detta på dem.
Vad?
Vi måste låta Coulson dö.
Vad? Det... Det låter inte vettigt.
Den andra jag, hon sa
att försöka rädda honom är vad som leder till slutet.
Men... Hur...
Dags att improvisera en flyktstrategi.
Öppna ni en av dörrarna,
jag tar deras vapen, vi skjuter robotarna och går hem.
Låter briljant.
Mack kommer vara ledsen att han missade detta.
Yo-Yo... Yo-Yo, vad händer?
Är det rynkade ögonbrynet om vår patient eller om Yo-Yo?
En minut, livrädd för hennes skull,
och nästa minut, är jag förbannad på henne.
Elena har alltid varit envis, men ända sedan hennes armar...
-Ja, om jag inte hade låtit Hale... -Nej, gör inte så.
-Du gjorde ett misstag. -Ja, ett stort misstag.
Hur börjar man ens gottgöra något sådant?
Du får fixa något annat.
Det är därför jag gillar motorer, sätta ihop bitarna...
-Nej. -Piper, vad gör vi?
Vi måste hitta källan till blödningen.
Okej, kulan är där. Måste ha träffat en artär.
-Okej, steg två. -Du måste trycka till artären
innan blodtrycket faller mer.
Trodde inte att jag skulle göra det här idag.
Fan, var stilla!
Vi försöker hjälpa dig.
Han har stabiliserats.
Okej. Det är steg två.
Ja. Men vi måste vänta på en high-five.
Steg tre är att sy igen artären
så han inte förblöder och dör.
-Vi behöver en ny plan. -Vad hände där ute?
Jag vet inte. Jag använde min fart,
och det kändes som att mina armar skulle slitas sönder.
Mekaniska armarna är inte gjorda för sådana hastigheter.
Gränssnittet sänder
alla elektriska signaler samtidigt.
Det överbelastar ditt nervsystem.
Jag behöver ingen förklaring! Jag behöver en lösning!
Jag kan inte kalibrera dem,
inte här, inte innan den dörren ger upp.
Ta skydd där.
Fitz och jag drar bort dem från utgången,
håller dem upptagna.
Ni får leta upp en väg ut, ta er till Quinjet, ring efter förstärkning.
-Jag kan slåss. En av er borde... -Nej, vi har en regel.
Vi lämnar aldrig varandras sida igen.
Jag är ledsen att ni aldrig fick den smekmånad ni ville ha.
Nonsens.
Jag skyddar England från onda robotar med mannen jag älskar.
-Det har låst sig! -Tillbaka!
-Spring lågt. -Jag vet inte vad vi tänkte.
Där är du.
Snälla säg mig att du fortfarande tror att tiden inte kan förändras.
Vill du debattera det nu? Är det inte...
Är det inte därför vi är här?
Nej, Fitz, bara säg mig att det är mot fysikens lagar.
Jag behöver det just nu.
-Uppfattningen om tiden är en illusion. -Sista magasinet.
Enligt Hermann Minkowski, är rymd-tiden...
Nej, jag hade fel! Det hjälper inte.
Jag hörde vad som hände dig.
-Nu är du också en del maskin. -Inte den del som betyder nåt.
Jag känner inte smärta längre.
Till skillnad från dig. Jag har dött dussintals gånger.
Men du, har ingen andra chans.
En del maskin.
Vem är överlägsen nu?
Han kontrollerade dem.
-Välkommen tillbaka. -Du har fått mycket smärtstillande.
Men, goda nyheter... Du dog inte.
Tack.
Ni räddade mig.
-Vi är bara glada att du klarade dig. -Är Daisy här?
-Hon är så vacker. -Nu då?
Jag vill sätta min mun på hennes mun och röra runt en massa.
Men jag vill inte göra det om inte hon också vill det,
för det är det som gör mig snäll.
Men jag tror inte att hon vill det,
för hon gillar inte mig alls.
Jag menar, hon... Hon är inte min typ,
men jag förstår.
-Okej, rymdman, kanske vi borde... -Mack!
Du är så häftig.
Kan vi några handskakningar?
-Jag uppskattar det, men... -Borde jag raka mitt huvud?
Jag ser inga hål i den planen.
Kanske Daisy hade gillat mig då, för hon är...
Hon skyddade mig. Hon är så smart.
Okej. Skulle det skada honom om jag skruvade upp den här?
-Jag tror inte det. -Bra.
Och så är jag... Min hjärna faller...
Något konstig hände precis.
Jag skulle inte.
Minns ni signal sändarna från mekanikerna?
-Ja. -Vi fick en ping.
Vi spårar den.
De är inte skadade. De är bara offline.
-Kanske nåt Yo-Yo gjorde? -Ja.
Vad det än var, är vi säkra... För tillfället.
-Jag kan inte tro att vi överlevde. -Inte jag heller.
Du var ju så säker på att vi skulle klara oss. "Tiden är bestämd" och det där.
Jag började tvivla.
Kanske din hoppfulla natur smittar.
Så sött.
Ser ut som att ni två har gjort en riktig oreda.
Det är inte första gången.
De var där när S.H.IE.L.D. torterade mig.
Nej... De förstörde en del av sammansmältaren.
Den är oanvändbar.
Vi kan inte överföra Gravitoniumet för än den är reparerad.
Fixa den. Eller förblöd.
Fitz, vi kan inte låta det hända igen.
Vi har inget val.
Det hade vi aldrig.
-Hallå. -Hej.
Jag tänkte att du ville veta att vi har en ledtråd på Hale.
-Du hjälpte verkligen. -Jag skulle inte säga det.
Jag tänkte också på vad du sa om din son.
Och om... Om jag hade vetat
att min pappa brydde sig om att växa upp, hade det gjort stor skillnad.
Det krävdes lite arbete,
men den här telefonen studsar
genom ett dussin utländska reläer.
Vi har bara en chans, och bara ett par minuter.
Men du kan ringa dem, utan att Hale spårar oss.
Tack.
Hej?
Hej, älskling. Det är Glenn.
Åh, Glenn. Jag var så orolig.
Jag vet. Jag är ledsen...
När Flygvapnet tog dig, fick jag några rapporter,
men så ringde du aldrig.
Jag trodde att jag aldrig skulle få se dig igen.
Älskling, jag är ledsen. Jag har bara ett par minuter.
Jag vill bara säga till George att hans far är okej
och att hans far älskar honom väldigt mycket.
Och att jag börjar bli bättre.
Jag börjar bli starkare och jag...
Jag skriker inte så mycket.
-Glenn... -Ja?
Läkarna sa att du borde ta djupa andetag.
Lugnat ditt sinne. Du vet vad som är bäst.
Vad som är bäst är att du fogar dig.
Kom ihåg, om du fogar dig kommer du belönas.
Glenn, är du redo att foga dig?
Gärna.
Översatt av: Oskar Klaren